Börnen
Medlem
Fyra år sen sist vi var i Tokyo, dags att åka igen. Norrlands sportlov vecka tio råkade sammanfalla med helt ok priser på SAS så det fick bli en lördag-fredagsresa till Tokyo.
Denna gång blev det lite stressigt med korta anslutningar både på Arlanda och Kastrup men trots trasigt plan på Stockholm-Köpenhamn och 20 minuters försening så kom vi med planet till Tokyo som till slut landade hyfsat på tid.
Vi hade ju dålig erfarenhet av SAS premium måltid i Go med oss efter resan Miami-Stockholm på höstlovet men denna gång levererade SAS verkligen på konceptet. Bara det att vi i Go på rad 30 fick mat före Plus! Maten var dessutom trevligt presenterad på en Plusbricka. Och god!
När vi kommit fram så köpte vi ett SIM-kort med obegränsad surf för typ 400 kr sen tog vi bussen till Hilton Tokyo Bay där vi bokat 2 nätter på den senaste flash-sales dom hade, 1300 kr per natt. Vi hade bokat ett Happy Magic room med Park View med tre sängar. Dock blev vi på grund av mitt Hilton Honors Blu uppgraderade till ett rum med 5 sängar! Ett Happy Magic room visade sig vara speciellt på så sätt att man kunde få en vägg att spela en trudelutt när man stack in en stor nyckel i ett nyckelhål och vred runt och att det fanns en spegel där en häxa dök upp när man tryckte på en knapp.
I övrigt att helt ok hotell inom gångavstånd (20 min) från Disneyland Tokyo. Vi hade inte frukost inkluderat utan vi åt en varsin toast på ett kafé i lobbyn för 45 kr per person istället. Vi köpte även micrad mat på en affär i lobbyn en kväll. Helt ok Japansk Curry med kyckling, pizza och spagetti med köttfärssås.
Det var som sagt fyra år sedan vi var på Disney i Tokyo. Fortfarande lika bra (trots sämre väder denna gång) men vi upplevde att folket inte var lika lågmälda och artiga som vid förra resan. Speciellt var tonåringarna högljudda och i vägen. Kan det vara så att Japan håller på att begå samma misstag som vi i Europa gjorde för flera decennier sedan? Toy Story Mania på Disney Sea, var fortfarande lika bra som för förra gången vi var här. Den attraktionen fick vi tips om här på forumet. Det är nog den i särklass populäraste attraktionen i parken, kom ihåg att gå dit och ta Fast Pass det första ni gör på morgonen om ni vill åka den.
Efter 1,5 dag i park så flyttade vi in till stan till det relativt nya hotellet Candeo hotel i Shimbasi, några minuters promenad från tågstationen. Mycket trevligt hotell med små men smart inredda rum, helt ok frukost för en västerlänning (sonen uppskattade att det fanns kycklinggryta) och ett roof top spa med japansk prägel, dock könssegregerat vilket inte är optimalt för familjer. Hotellet hade vi bokat via hotels.com. Helt problemfritt som vanligt, och för 1350 kr per natt inklusive frukost måste det anses vara ett fynd.
Vi tog tåget från Tokyo Bay till Shimbasi och hamnade mitt i rusningstrafiken. Trångt får en ny betydelse när man upplever att vagnen redan är fylld till bristningsgränsen och man ser 20 personer på perrongen som på fem sekunder med kollektiv kraft lyckas trycka sig in i vagnen.
Vid en station så skulle dom flesta av. Fru och barn sögs okontrollerat ut ur vagnen. Sonen och sonens ryggsäck färdades sedan åt olika håll men när pendlingstsunamin lagt sig så stod en snäll dam där med sonens ryggsäck och familjen och dess bagage kunde tryggt återförenas i tågvagnen igen. Efter denna incident så frågade sonen om vi skulle åka ”presståg” varje gång vi närmade oss en tunnelbana eller pendeltåg.
Dagarna i staden spenderade vi på att dels återbesöka ställen vi var på förra gången, dels prova lite nytt. Sonen är ju nio nu istället för fem och kan tillgodogöra sig kultur på ett annat sätt så det blev återbesök på Senso-Ji templet och Joyogi-parken så väl som Ahikabara efter solens nedgång.
Bland dom nya saker vi provade på är Lego Discovery Center och Madame Tussaud i Odaiba värt att nämna. En kombibiljett till båda attraktionerna kostade runt 800 kr för oss tre. Prisvärt! Lego var helt ok för 2-3 timmar även om legobitarna som fanns att bygga med var lite väl slitna – byggena höll helt enkelt inte ihop. Ibland fanns även beskrivningar på vissa stationer men bitarna till att bygga fanns inte.
Madame Tussaud överraskade positivt! Blandning mellan traditionella västerländska kändisar och japanska. Det fanns också flera stationer där man kunde aktivera sig, t.ex. skjuta straffar i närheten av Beckham-dockan.
Sist åkte vi upp i Tokyo Tower, nu tänkte vi testa Tokyo Skytree, vår vana trogen köper vi alltid biljett så högt upp i torn som man kan komma. Vi blev dock lite besvikna på detta torn, man var långt från fönstren, dock kom man närmare fönstren på den övre våningen. Looking down window hade dubbla rutor, den magiska magkänslan att stå i luften försvann.
Vi hade turen att få se körsbärsträd i full blom i närheten av Tokyo Skytree. Vi trodde mars var för tidigt med icke!
Vi var senare tvunga att testa Tokyo Tower igen för att se om det var så bra som vi minns det. Här köpte vi bara biljett till första utsiktsplattformen, skillnaden på priset på biljetterna var enorm. Det här tornet är bättre, tycker vi, bättre sky walk window här, bara ett litet galler och man kommer närmare fönstren.
Pokemon center i närheten av Tokyo Station är också värt ett besök om man är lagt åt det hållet. Helt säkert den affär i världen som har störst utbud. Det finns även ett café där, det var fullt när vi ville besöka det, så boka bord!
När det var dags att ta sig till Narita så valde vi att ta den korta promenaden till Shimbasi station och ta tåget. 75 minuter senare och 300 kr typ för 2 vuxna och ett barn var vi på flygplatsen. Extremt effektiv security och passkontroll och vips var vi i ANAs lounge.
Nästan helt tomt i loungen och den japanska kocken levererade Currys och andra grytor ett par minuter efter beställning. Det fanns halvdussin olika Sakes att smaka på och en helt ok cava till exempel. Nästan helt tomt. Resterande guldkortsinnehavara på väg till Köpenhamn måste ha valt Unitedloungen istället.
Vi har haft för vana att mäta sonen vid flygplansmodellen i Guldloungen på Kastrup. Men man har ju flyttat modellen nu så man inte kan komma fram till den. Tur att Ana ställer upp med ett alternativ
När vi gick till gate så var kön i fållan för prioboarding längre än i ”statuslös Go”- fållan. Det roliga blir när personer som har priority kommer precis innan boarding och verkar vägra inse att alla som står i priority-kön faktiskt har priority och tror sig ha rätt att tränga sig före. En del som blev tillsagda ställde sig motvilligt sist i kön medans andra sa att ”jag väntar här” och trängde sig sedan in i kön när det började släppas på.
Först att gå ombord var dock japanska landslaget i Sledge Ice Hockey. Har aldrig sett så många rullstolar på ett plan. De som inte hade rullstol hade en eller två benproteser, vilket fick sonen att säga ”Kolla, han där borta ha ett robotben!”, så fick vi lära oss resans andra nya ord.
Odramatisk flygning hem på rad 30. Utsökt premiummåltid igen med smaskigt kött, potatis och grönsaker.
Väl hemma i Skellefteå skulle 7 timmars sömn vänta innan sonen måste administreras på spelarbussen till en hockeycup i Piteå. Borde inte vara några problem, det händer ju varje ishockey-vm att man flyger in spelare sent från Nordamerika.
Men! Det blev inte riktigt så. När vi taxade ut med flyget som skulle ta oss från Köpenhamn till Stockholm så meddelade piloten att vi skulle bli sena på grund av väder. Då vi hade 60 minuters anslutning till nästa plan så började vi bli lite oroliga. SAS-appen visade att Stockholm-Skellefteå skulle gå på tid. Alltid skönt med flera källor så vi kollade Skellefteå Airports hemsida och där stod det att flighten var inställd. Ett snabbt samtal (ja, kaptenen hade sagt att vi fick använda telefoner i väntan på starttillstånd) till guldsupporten bekräftade att planet var inställt.
Efter landning i Stockholm såg vi att vi var ombokade till sista flyget till Luleå och vi såg inte direkt fram mot 2 timmar på buss och minskad sovtid. Innan vi kom till terminal så annonserades dock gate closed på den flighten och vi blev till sist ombokade till morgonflighten till Skellefteå.
Vi fick veta här på forumet att den inställda flighten berodde på att det plan fått tekniska problem på väg till Ängelholm och gått ner i Göteborg istället. Detta bekräftades sedan av Skellefteå airport. Förhoppningarna om EU-ersättning steg.
Vi fick övernatta på Arlandia och fika för 150 kr var.
Tolv timmar sena till Skellefteå hade sonen missat spelarbussen så det var bara att skotta fram bilen och skjutsa honom till hockeycupen i Piteå. Han missade första matchen men fick spela 2 matcher lördag och 2 söndag. Att spela match 20.45 lördag med jetlag är värt medalj bara det!
SAS svarade snabbt på vår begäran om EU-ersättning och satte in nästan 19000 på kontot, exakt 296 kr mer än vad vi betalat för biljetterna!
Denna gång blev det lite stressigt med korta anslutningar både på Arlanda och Kastrup men trots trasigt plan på Stockholm-Köpenhamn och 20 minuters försening så kom vi med planet till Tokyo som till slut landade hyfsat på tid.
Vi hade ju dålig erfarenhet av SAS premium måltid i Go med oss efter resan Miami-Stockholm på höstlovet men denna gång levererade SAS verkligen på konceptet. Bara det att vi i Go på rad 30 fick mat före Plus! Maten var dessutom trevligt presenterad på en Plusbricka. Och god!
![premium.jpg premium.jpg](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78031-3889ff97605058713d593a79c7b998b2.jpg)
När vi kommit fram så köpte vi ett SIM-kort med obegränsad surf för typ 400 kr sen tog vi bussen till Hilton Tokyo Bay där vi bokat 2 nätter på den senaste flash-sales dom hade, 1300 kr per natt. Vi hade bokat ett Happy Magic room med Park View med tre sängar. Dock blev vi på grund av mitt Hilton Honors Blu uppgraderade till ett rum med 5 sängar! Ett Happy Magic room visade sig vara speciellt på så sätt att man kunde få en vägg att spela en trudelutt när man stack in en stor nyckel i ett nyckelhål och vred runt och att det fanns en spegel där en häxa dök upp när man tryckte på en knapp.
![hilton.jpg hilton.jpg](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78026-92ecec1b817aa9e68c05e27cb78f1ac4.jpg)
I övrigt att helt ok hotell inom gångavstånd (20 min) från Disneyland Tokyo. Vi hade inte frukost inkluderat utan vi åt en varsin toast på ett kafé i lobbyn för 45 kr per person istället. Vi köpte även micrad mat på en affär i lobbyn en kväll. Helt ok Japansk Curry med kyckling, pizza och spagetti med köttfärssås.
Det var som sagt fyra år sedan vi var på Disney i Tokyo. Fortfarande lika bra (trots sämre väder denna gång) men vi upplevde att folket inte var lika lågmälda och artiga som vid förra resan. Speciellt var tonåringarna högljudda och i vägen. Kan det vara så att Japan håller på att begå samma misstag som vi i Europa gjorde för flera decennier sedan? Toy Story Mania på Disney Sea, var fortfarande lika bra som för förra gången vi var här. Den attraktionen fick vi tips om här på forumet. Det är nog den i särklass populäraste attraktionen i parken, kom ihåg att gå dit och ta Fast Pass det första ni gör på morgonen om ni vill åka den.
![disneysea.jpg disneysea.jpg](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78025-2ae9b5216baa1f4ecf2f1204d7ab2b98.jpg)
Efter 1,5 dag i park så flyttade vi in till stan till det relativt nya hotellet Candeo hotel i Shimbasi, några minuters promenad från tågstationen. Mycket trevligt hotell med små men smart inredda rum, helt ok frukost för en västerlänning (sonen uppskattade att det fanns kycklinggryta) och ett roof top spa med japansk prägel, dock könssegregerat vilket inte är optimalt för familjer. Hotellet hade vi bokat via hotels.com. Helt problemfritt som vanligt, och för 1350 kr per natt inklusive frukost måste det anses vara ett fynd.
Vi tog tåget från Tokyo Bay till Shimbasi och hamnade mitt i rusningstrafiken. Trångt får en ny betydelse när man upplever att vagnen redan är fylld till bristningsgränsen och man ser 20 personer på perrongen som på fem sekunder med kollektiv kraft lyckas trycka sig in i vagnen.
Vid en station så skulle dom flesta av. Fru och barn sögs okontrollerat ut ur vagnen. Sonen och sonens ryggsäck färdades sedan åt olika håll men när pendlingstsunamin lagt sig så stod en snäll dam där med sonens ryggsäck och familjen och dess bagage kunde tryggt återförenas i tågvagnen igen. Efter denna incident så frågade sonen om vi skulle åka ”presståg” varje gång vi närmade oss en tunnelbana eller pendeltåg.
Dagarna i staden spenderade vi på att dels återbesöka ställen vi var på förra gången, dels prova lite nytt. Sonen är ju nio nu istället för fem och kan tillgodogöra sig kultur på ett annat sätt så det blev återbesök på Senso-Ji templet och Joyogi-parken så väl som Ahikabara efter solens nedgång.
Bland dom nya saker vi provade på är Lego Discovery Center och Madame Tussaud i Odaiba värt att nämna. En kombibiljett till båda attraktionerna kostade runt 800 kr för oss tre. Prisvärt! Lego var helt ok för 2-3 timmar även om legobitarna som fanns att bygga med var lite väl slitna – byggena höll helt enkelt inte ihop. Ibland fanns även beskrivningar på vissa stationer men bitarna till att bygga fanns inte.
![lego.JPG lego.JPG](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78028-9b21095a198fb871e620e2c0f8c3f969.jpg)
Madame Tussaud överraskade positivt! Blandning mellan traditionella västerländska kändisar och japanska. Det fanns också flera stationer där man kunde aktivera sig, t.ex. skjuta straffar i närheten av Beckham-dockan.
![madamme.JPG madamme.JPG](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78029-0d6a2826dbdd6013dca5b01defd7a919.jpg)
Sist åkte vi upp i Tokyo Tower, nu tänkte vi testa Tokyo Skytree, vår vana trogen köper vi alltid biljett så högt upp i torn som man kan komma. Vi blev dock lite besvikna på detta torn, man var långt från fönstren, dock kom man närmare fönstren på den övre våningen. Looking down window hade dubbla rutor, den magiska magkänslan att stå i luften försvann.
Vi hade turen att få se körsbärsträd i full blom i närheten av Tokyo Skytree. Vi trodde mars var för tidigt med icke!
![körsbär.JPG körsbär.JPG](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78027-ff59932bb316f5e225608d123a8a8570.jpg)
Vi var senare tvunga att testa Tokyo Tower igen för att se om det var så bra som vi minns det. Här köpte vi bara biljett till första utsiktsplattformen, skillnaden på priset på biljetterna var enorm. Det här tornet är bättre, tycker vi, bättre sky walk window här, bara ett litet galler och man kommer närmare fönstren.
![tower.jpg tower.jpg](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78033-0e4f46ad45574414a8e8123260c4d587.jpg)
Pokemon center i närheten av Tokyo Station är också värt ett besök om man är lagt åt det hållet. Helt säkert den affär i världen som har störst utbud. Det finns även ett café där, det var fullt när vi ville besöka det, så boka bord!
![pokemon.jpg pokemon.jpg](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78030-deb55d4c9cf89e37d67b2ba86e48143e.jpg)
När det var dags att ta sig till Narita så valde vi att ta den korta promenaden till Shimbasi station och ta tåget. 75 minuter senare och 300 kr typ för 2 vuxna och ett barn var vi på flygplatsen. Extremt effektiv security och passkontroll och vips var vi i ANAs lounge.
Nästan helt tomt i loungen och den japanska kocken levererade Currys och andra grytor ett par minuter efter beställning. Det fanns halvdussin olika Sakes att smaka på och en helt ok cava till exempel. Nästan helt tomt. Resterande guldkortsinnehavara på väg till Köpenhamn måste ha valt Unitedloungen istället.
![sake.jpg sake.jpg](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78032-e2e1aee65532b950669456bef9212f82.jpg)
Vi har haft för vana att mäta sonen vid flygplansmodellen i Guldloungen på Kastrup. Men man har ju flyttat modellen nu så man inte kan komma fram till den. Tur att Ana ställer upp med ett alternativ
![anaflygplan.jpg anaflygplan.jpg](https://www.businessclass.com/forum/data/attachments/78/78024-ce4ce7690a2664cbf2ee1770833edd21.jpg)
När vi gick till gate så var kön i fållan för prioboarding längre än i ”statuslös Go”- fållan. Det roliga blir när personer som har priority kommer precis innan boarding och verkar vägra inse att alla som står i priority-kön faktiskt har priority och tror sig ha rätt att tränga sig före. En del som blev tillsagda ställde sig motvilligt sist i kön medans andra sa att ”jag väntar här” och trängde sig sedan in i kön när det började släppas på.
Först att gå ombord var dock japanska landslaget i Sledge Ice Hockey. Har aldrig sett så många rullstolar på ett plan. De som inte hade rullstol hade en eller två benproteser, vilket fick sonen att säga ”Kolla, han där borta ha ett robotben!”, så fick vi lära oss resans andra nya ord.
Odramatisk flygning hem på rad 30. Utsökt premiummåltid igen med smaskigt kött, potatis och grönsaker.
Väl hemma i Skellefteå skulle 7 timmars sömn vänta innan sonen måste administreras på spelarbussen till en hockeycup i Piteå. Borde inte vara några problem, det händer ju varje ishockey-vm att man flyger in spelare sent från Nordamerika.
Men! Det blev inte riktigt så. När vi taxade ut med flyget som skulle ta oss från Köpenhamn till Stockholm så meddelade piloten att vi skulle bli sena på grund av väder. Då vi hade 60 minuters anslutning till nästa plan så började vi bli lite oroliga. SAS-appen visade att Stockholm-Skellefteå skulle gå på tid. Alltid skönt med flera källor så vi kollade Skellefteå Airports hemsida och där stod det att flighten var inställd. Ett snabbt samtal (ja, kaptenen hade sagt att vi fick använda telefoner i väntan på starttillstånd) till guldsupporten bekräftade att planet var inställt.
Efter landning i Stockholm såg vi att vi var ombokade till sista flyget till Luleå och vi såg inte direkt fram mot 2 timmar på buss och minskad sovtid. Innan vi kom till terminal så annonserades dock gate closed på den flighten och vi blev till sist ombokade till morgonflighten till Skellefteå.
Vi fick veta här på forumet att den inställda flighten berodde på att det plan fått tekniska problem på väg till Ängelholm och gått ner i Göteborg istället. Detta bekräftades sedan av Skellefteå airport. Förhoppningarna om EU-ersättning steg.
Vi fick övernatta på Arlandia och fika för 150 kr var.
Tolv timmar sena till Skellefteå hade sonen missat spelarbussen så det var bara att skotta fram bilen och skjutsa honom till hockeycupen i Piteå. Han missade första matchen men fick spela 2 matcher lördag och 2 söndag. Att spela match 20.45 lördag med jetlag är värt medalj bara det!
SAS svarade snabbt på vår begäran om EU-ersättning och satte in nästan 19000 på kontot, exakt 296 kr mer än vad vi betalat för biljetterna!